CARTEA VIEŢII
MUZEU
Ultimul tur al zilei.
De ce n-o fi pe placul nimănui ?
GHID TURISTIC
Ochit !
Bună, tipule superbătrân !
Un muzeu ? Iar ?
Urăsc chestiile.
- Mamă ! - Lasă, Thomas.
Îi duc eu.
Sigur ?
Cred că sunt genul de copii pedepsiţi.
Stai liniştit. Mă descurc.
Du-te în pauză.
Mulţumesc.
Urmaţi-mă, copii !
Hei, cucoană ! Uşa muzeului e acolo.
Aşa e, dar voi nu sunteţi ca ceilalţi copii.
Nu, nu.
Trebuie să vedeţi ceva special.
Pe uşa aceea.
Ai vedenii, cucoană.
Oare ?
Sau nu vedeţi voi bine ?
Hai !
Azi e 2 noiembrie.
Ştiţi de ce e o dată importantă ?
E marţi, ziua când mâncăm taco.
Nu.
Ziua când te îndopi cu bomboane de Halloween ?
- Nu. Azi e Ziua Morţilor. - Stai puţin !
E cumva Ziua Naţională a Zombilor ?
Nu puteţi trece pe aici !
O s-o încurcăm amândoi. Regulile străvechi
ale administraţiei muzeului.
Mă rog, cred că pot să mă fac că nu văd cu ochiul chior,
draga mea.
Copii, priviţi frumuseţea plină de glorie
a Mexicului !
Ce loc loco !
Ce de cranii !
Măcar partea asta nu e naşpa.
Ce carte e ?
E Cartea Vieţii.
Lumea întreagă e făcută din poveşti
şi toate poveştile se găsesc aici.
Sunt multe adevăruri în această carte.
Unele sunt chiar adevărate.
"Bătălia din Cinco de Mayo ?"
Maio ! Mor după maioneză !
Altele nu prea.
El Chupacabras, vampirul legendar care sugea sângele caprelor ?
Trebuie să-mi iau şi eu unul.
Deşi ne putem îndoi de anumite poveşti,
există un lucru de care putem fi siguri.
Mexicul este centrul universului.
Şi, cu mult timp în urmă, în centrul Mexicului,
se afla pitorescul orăşel San Angel.
Churros !
Churros glasaţi !
Normal, dacă San Angel era centrul universului,
exact sub el se afla
Tărâmul celor Pomeniţi.
Un loc festiv şi fermecat pentru cei care continuă să trăiască
în amintirea celor dragi.
Iar sub el
se întinde Tărâmul celor Uitaţi.
Destinaţia tristă şi solitară a bietelor suflete
de care nu mai pomeneşte nimeni.
Înainte de a începe povestea noastră,
trebuie să îi cunoaşteţi pe cei doi conducători magici ai acestor regate.
Cine e aia ?
Catrina.
E făcută din zahăr candel.
Ce drăguţă e !
Nu-i aşa ?
Iubeşte toţi oamenii
şi crede că sufletele lor sunt pure şi sincere.
El e Xibalba.
Pungaşul ăsta crede că oamenii nu sunt aşa de puri, exact ca el.
Îţi dă fiori.
Da, e făcut din smoală şi din toate scârboşeniile din lume.
Ce drăguţ
e !
Ce-i cu ciudăţenia cu bărbenia ?
E Călăuzitorul. El menţine echilibrul.
E făcut din ceară şi are o barbă plină de nori.
De nori ?
Bine. Hai să vă mai arăt ceva !
Toate aceste figurine de lemn
reprezintă persoane adevărate din povestea noastră, ca noi toţi.
Aşadar povestea noastră începe
în ziua pe care poporul mexican o numeşte
Ziua Morţilor.
Nu ne retragem !
Nu capitulăm !
În această zi magică, de sărbătoare,
familiile aduc mâncăruri şi ofrande
la mormintele celor dragi.
De parcă ar fi o sută de petreceri de zile de naştere.
Exact.
În această Zi a Morţilor,
după secole de surghiunire,
Xibalba s-a săturat.
Draga mea,
nici nu-ţi dai seama ce rece şi sordid a devenit Tărâmul celor Uitaţi.
Ca inima ta, Xibalba.
Exact ca inima ta.
De ce eu să domnesc peste o jalnică pustietate,
în timp ce tu te bucuri mereu de petreceri pe Tărâmul celor Pomeniţi ?
Nu e cinstit.
Xibalba !
Ce e ? I-a sunat ceasul.
Nu chiar.
Nu azi, iubire.
Hai, draga mea, fă schimb de tărâmuri cu mine.
Te implor !
Ce drăgălaş eşti când mă implori.
Vorbesc serios. Urăsc locul ăla.
Ai ajuns acolo fiindcă ai trişat !
Ţi-ai pecetluit soarta cu rămăşagul ăla.
Nu eşti cel de care m-am îndrăgostit
cu multe secole în urmă.
Hai să uităm trecutul, mi amor !
Mă gândeam
să punem un alt rămăşag.
Crezi că poţi domoli flăcările furiei mele cu un alt rămăşag ?
La ce te gândeai ?
Hai să vedem ce avem în meniu în seara asta.
Ia uite, draga mea ! Dilema clasică a muritorilor de rând.
Doi băieţi. Prieteni la cataramă, get-beget.
Îndrăgostiţi de aceeaşi fată.
Nu te teme, senorita. Ţi-a sosit eroul !
Nu mai spune ?
Cum îndrăzneşti să întrerupi un guitarrista ?
Fata e a mea.
Nicicând !
E a mea.
Nu sunt
a nimănui.
Uite rămăşagul ! Care dintre ei se va căsători cu fata ?
Foarte bine.
Ne vom alege câte un băiat, care va fi campionul nostru.
Hai să le urăm succes !
Maria, nu erai pedepsită ?
Tata exagerează mereu.
De unde să ştiu că puilor nu le place să facă baie ?
Stai liniştită. Ştie că te apără un bărbat adevărat în seara asta.
Tu şi bărbatul adevărat !
Dar am mustaţă.
Şi bunica ta are mustaţă.
Maria.
Manolo !
Vino, mijo.
Ce mândră ar fi mama ta de tine !
CARMEN SANCHEZ MAMĂ IUBITĂ
Crezi că se întoarce în seara asta ?
Carmen e aici.
Dar e mai degrabă
o senzaţie caldă pe care o ai când cei dragi sunt cu tine.
Toate familiile de aici au pierdut pe cineva.
Dar, atâta timp cât ne amintim de ei,
îi simţim alături de noi
o noapte, în fiecare an.
Credeam că o s-o mai văd o dată.
Mirosea a flori.
Îmi amintesc cum cânta.
A fost o femeie bună.
Îmi e foarte dor de ea.
Stai liniştit şi o vei simţi.
Mama ta e aici împreună cu strămoşii noştri.
Atâta timp cât vom continua să-i pomenim, vor fi cu noi.
Când îi vom uita, vor dispărea pe veci.
Îi simt.
Oameni buni,
îmi puteţi da o bucăţică de pâine ?
Mi-e foarte foame.
Sunt sigur că mama ar vrea să ţi-o dau.
Nu-i aşa, tată ?
Mulţumesc, dragul meu.
Ai binecuvântarea mea, în loc.
Să ai mereu sufletul pur şi neînfricat.
Cum se spune, Manolo ?
Mulţumesc, senora. Mulţumesc.
Manolo...
Dă mereu câte ceva pe degeaba.
Nu-i aşa, tată ?
Tatăl lui Ioachin, căpitanul Mondragon,
murise luptându-se cu un bandit fioros,
căruia i se spunea Chakal.
Cine e acolo ?
Domnişorule, îmi dai şi mie o bucăţică din pâinea ta ?
Mi-e foarte foame.
Pâinea asta e pentru tata.
Şi e delicioasă.
Poate vrei să facem un troc.
O medalie veche ? Fii serios !
Nu e o medalie ca toate celelalte, băiete.
Atâta timp cât o porţi, nu vei fi rănit.
Şi îţi va da un curaj nemăsurat.
Chiar aşa ?
S-a făcut.
Dar ascunde-o.
E un rege bandit
care nu se dă în lături de la nimic ca s-o ia înapoi.
Un rege bandit ?
Chakal cumva ?
Unde s-a dus ?
Dacă băiatul meu se căsătoreşte cu fata,
o să domnesc, în sfârşit, peste Tărâmul celor Pomeniţi.
Şi dacă se căsătoreşte băiatul meu cu fata, o să...
O să încetezi să-i necăjeşti pe oameni !
Poftim ?
Nu se poate !
Haide ! E singura mea distracţie.
Atunci pică rămăşagul.
Prea bine, draga mea.
După legile străvechi,
am pus rămăşag.
Şi aşa a fost pus cel mai mare rămăşag din istorie.
Manolo împotriva lui Ioachin, pentru mâna Mariei.
Stai puţin ! Vrei să zici că aceşti zei străvechi au ales trei copii...
Ca să reprezinte întreaga lume ?
- Da. Nu e o nebunie ? - Da !
Continuă, cucoană !
Ce drăgălaş eşti !
Vai, nu !
Nu cât sunt eu de pază.
Trebuie să dăm drumul animalelor !
Veniţi, băieţi !
Hai s-o facem !
- Da ! - Stai, Maria !
Nu !
Oameni din San Angel, vă rog !
Vă implor !
După Revoluţie,
avem nevoie de mai mulţi voluntari care să se alăture măreţei brigăzi.
O brigadă eroică ce ne va apăra de Chakal.
A venit Chakal !
Libertate !
Maria, ce-ai mai făcut de data asta ?
Vine libertatea !
Staţi !
Nu !
Măi să fie !
Vai, Doamne !
Nu ne retragem.
Nu capitulăm.
E înzestrat.
Frumoasă postură, mijo.
E fiul meu !
Mulţumesc, Manolo.
Gracias
Vai mie !
Ce-am pierdut ?
Sunteţi bine, d-le ?
Mi-ai salvat viaţa.
Şi eu...
Taci, băiete ! Vorbesc eu.
- Dar eu... - Taci !
A încurcat-o fetiţa aia !
Maria !
Iartă-mă, tată.
Eu doar...
Chitara lui Manolo.
Maria !
S-a zis cu răzvrătirile tale prosteşti !
Vei deveni o domnişoară educată.
De ce ?
Pentru că aşa zic eu !
Te trimit în Spania.
Surorile de la Mânăstirea Flăcării Veşnice a Purităţii
te vor pune la punct.
- Cum ? - Tată !
Gata. Am hotărât. Acum du-te acasă !
Ioachin, eşti leit taică-tău.
Oraşul ăsta are nevoie de un nou erou.
Vino !
Eşti fiul pe care mi l-aş fi dorit.
Băiete, tatăl tău îmi era ca un frate.
Unde crezi că te duci ?
Nu poate s-o trimită pe Maria de aici.
Taţii fac ceea ce e mai bine pentru copiii lor.
Vino !
Am văzut cum te-ai luptat cu bestia aia.
Strămoşii noştri au fost mândri de tine.
Crezi că am impresionat-o şi pe Maria ?
Pe Maria şi pe toate fetele din oraş.
Lumea spunea că sunt cel mai mare toreador din câţi au fost în familia noastră,
dar tu, fiule, vei fi cel mai mare Sanchez care a existat vreodată !
Vor scrie cântece despre tine !
Şi eu le voi cânta !
Ce-ai spus ?
Eu le voi cânta.
Fiule, muzica nu e o meserie demnă de un toreador Sanchez.
Dar eu vreau să fiu cântăreţ.
Nu. Trebuie să te concentrezi.
Vei începe să exersezi imediat.
Bunicul tău, Luis, m-a învăţat când aveam vârsta ta.
Stai puţin ! Nu atunci te-a băgat un taur în comă ?
Ce de amintiri !
Fiul meu se luptă cu bestii furioase, de zeci de tone.
Tradiţia familiei merge mai departe.
Ura !
Şi veni ziua când Maria urma să plece la studii peste hotare.
Cei trei amigos urmau să se despartă.
Adios, Maria
Să-mi scrii curând.
Mă duc mai încolo.
O să-mi fie dor de voi, băieţi.
O să te aşteptăm.
Oricât va fi nevoie.
Să continui să cânţi, da ?
Şi tu...
Să continui să te lupţi pentru ceea ce e drept.
Ţi-am luat un cadou. Ar trebui să-l deschizi.
Stai puţin ! Trebuia să aducem cadouri ?
I-am zis Chuy.
O să aibă grijă de tine.
Te ştiu.
M-am gândit că ai vrea să ai ceva din oraş cu tine.
Mulţumesc.
Serios, nu mi-a zis nimeni de cadouri.
Mi-l ţii puţin pe Chuy ?
Asta ca să mă revanşez că ţi-am spart chitara.
Îmbarcarea !
Trebuie să plec.
Nu mă uita !
Maria !
Boneta !
Să cânţi mereu din suflet Maria
Maria !
Când te întorci,
o să cânt pentru tine !
Şi eu o să mă lupt pentru tine !
Vor trece ani de zile înainte s-o revadă pe Maria.
O să te aştept.
O să fiu curajos
Şi viguros
Unu, doi, trei.
Îmi voi folosi capul
La unison cu sufletul
Îmi voi potoli focul
Şi-mi voi fixa privirea
Unu, doi, trei ! Unu, doi, trei !
Cu mintea pripăşită
De amăgiri ferită
Voi îngenunchea
- Şi voi aştepta - Hei, Manny !
Voi îngenunchea
- Voi şti unde mi-e locul - Da ! Exact ca tatăl tău !
Căci te voi aştepta Te voi aştepta
Uite aşa termini un taur !
Şi te voi aştepta
Te voi aştepta
Ş te voi aştepta Te voi aştepta
Te voi aştepta, te voi...
Eu nu te voi aştepta !
Tată, eram pe drum.
După mulţi ani de practică, tatăl lui Manolo i-a organizat prima coridă,
care, culmea întâmplării,
avea loc în ziua în care se întorcea Maria.
Stai, tată !
Ai cântat toată noaptea cu mariachi !
Vrei să ajungi ca fraierii ăia ?
Manny, te aşteptăm afară.
- Nu cred că dl. Sanchez ne place. - Nu crezi ?
Gura, vagabonzi puturoşi !
Cât stai în casa mea,
respecţi regulile.
O să devii matador !
Tată, asta e viaţa mea !
Familia Sanchez e o familie de toreadori !
Până la ultimul.
Eram o bestie pe arenă. O bestie !
O ai în sânge. Ţi-e scris.
De câte ori trebuie să-ţi spun ?
Dar nu e ceea ce vreau eu, ci tu.
Fiule, o fi Ioachin eroul oraşului,
dar azi tu vei fi eroul arenei.
Dacă vei ucide taurul, măcar de data asta.
L-a ucis la repetiţii, zilele trecute !
Nu se pune.
Nu. Nu e bine să omori taurii.
Iar începem !
Copiii din ziua de azi, cu părul lung şi fără chef de omorât.
Am plecat.
Îţi iubeşti familia ?
Atunci, vino-i de hac taurului, mijo.
Cinsteşte-ne numele !
Fii un Sanchez !
Mijo,
n-o s-o facă.
Manolo !
Nu ne retragem.
Nu capitulăm.
S-a întors eroul din San Angel !
Haide !
Doar nu credeai că o să ratez micuţa ta coridă.
A venit şi Maria !
Ai văzut-o ? De-abia aştept să-i arăt ce am aici.
Crezi că s-a întors ca să te vadă pe tine ?
Haide ! Nu asta...
Tu ai medalii, dar eu am arena de luptă.
O să vedem ce-o să prefere Maria.
Mă bucur că iei coridele în serios acum.
Să mă vezi în arenă. Acolo mă desfăşor cu adevărat.
Un adevărat Sanchez.
Trăim în umbra unor nume mari, nu-i aşa, amice ?
Uriaşe.
Fie ca cel mai bun s-o câştige pe Maria, frate !
Ioachin !
În cinstea reîntoarcerii Mariei din Europa,
oraşul a primit o vizită rară de la cel mai nobil fiu al său,
care era acum un erou cu multe medalii.
Se spune că Ioachin salvează oraşele de bandiţi !
Da !
E băiatul meu !
Bună ziua, generale !
Aveţi o mustaţă pe cinste !
După cum era de aşteptat,
toată lumea din oraş era curioasă s-o vadă pe tânăra Maria.
S-a întors bijuteria oraşului.
Şi va lucra voluntar la orfelinat.
Am auzit că citeşte cărţi de plăcere.
Nu se poate !
Senorita Posada.
Hola, Ioachin !
Mă bucur să te văd.
Şi e naturală !
Ce e ?
Se spune că Manolo
va fi cel mai bun toreador din familia Sanchez !
Da !
E băiatul meu !
Ce e ?
Aş dori să dedic această corrida
d-rei Maria Posada.
Bine ai venit acasă, senorita.
Am alergie la moarte !
Mai ales pe faţă !
Ăsta e un Sanchez adevărat !
Manolo !
Mamă !
E fiul meu !
Manolo !
Hai, mijo !
Pentru mine.
Pentru familia noastră. Fii un Sanchez !
Nu.
E greşit să omori taurul !
Vezi ?
Ţi-am zis că n-o face.
Bravo !
Nu trebuie să omorâm taurul !
Vai, nu ! Manolo !
Adios, Maria !
Manolo.
Manolo, ridică-te !
Îmi pare rău, tată !
Nu înrăutăţi situaţia cerându-ţi scuze !
Un Sanchez nu-şi cere niciodată scuze ! Niciodată !
Nicicând !
Dacă toreadorii trebuie
să ucidă tauri,
atunci eu nu sunt un toreador.
Nu. Tu nu eşti un Sanchez !
Victorie !
Bietul băiat n-avea nicio şansă, draga mea.
Dar a fost un joc frumos.
Nu s-a terminat.
Ay, Maria.
Când ai fost aici
În ochii tăi nu m-am putut uita
Eşti ca un înger
Să plâng mă face pielea ta
Dar sunt un vierme
Sunt un ciudat
Ce caut eu aici ?
Locul meu nu-i aici
Nu e aici
Manolo.
Maria !
Ce-a fost aia ?
Nu cunoşti femeile, iubire.
În seara aceea, generalul Posada a dat o mare petrecere în onoarea Mariei.
Dar, vedeţi voi, avea planuri mai mari.
Pentru Ioachin !
Un mare erou !
Păcat că stai doar câteva zile în oraş.
Dacă ar fi ceva care te-ar face să rămâi,
vreo fată specială...
Nu, Maria ?
Tată !
Ce e ? Ce-am zis ?
Tata...
Mă bucur să te revăd, Ioachin.
Ţi-ai lăsat mustaţă ! Şi ce de medalii !
Asta pentru ce e ?
Nimic ! Nimic, nimic.
Ce ? Nu...
De ce nu-mi mai povesteşti puţin despre Europa ?
Mi-a plăcut mult.
Au muzică frumoasă, artă şi cărţi. A fost minunat.
Cărţi, artă, minunăţie.
Se pare că ai învăţat multe acolo, Maria.
Sunt convins că, într-o zi,
o să faci foarte, foarte, foarte fericit un bărbat.
Şi sper ca mustaţa sau medaliile acelui bărbat
să te facă foarte, foarte, foarte fericită.
Nu mai spune !
Da.
În spatele oricărui bărbat cu o mustaţă incredibilă se află o femeie frumoasă.
Da.
Iar eu o să gătesc, o să spăl
şi o să fiu la cheremul lui.
Ce bine sună ! Sună nemaipomenit de bine.
Iar tu pari... Eşti foarte frumoasă.
Glumeşti ?
Frate !
Ăsta e rolul femeii, după părerea ta ?
Să-i facem fericiţi pe bărbaţi ?
Da.
Nu ştiu ce să zic...
Cred că mi-a pierit pofta de mâncare.
Nu, vă rog să nu vă ridicaţi.
Vă rog să mă scuzaţi. Mă duc să văd ce face Chuy.
Porcul meu.
Simt nevoia să stau cu o fiinţă civilizată.
Ţi-ai ales una focoasă.
A fost bună, Ioachin ! Ai fost ager.
Nu pot să cred că generalul a invitat tot oraşul !
Cu excepţia ta, Manolo.
Îmi pare rău, frate.
Ne-a invitat şi pe noi.
Deşi ne urăşte.
Nu mai am nicio şansă. A câştigat Ioachin.
Ascultă ! Hai să cântăm ceva potrivit
şi o să vezi că se întoarce roata cât ai zice "birt".
Am fost deja în patru birturi !
De două ori patru !
Stai aşa ! Ştiu exact ce să cântăm.
Trebuie să fie ceva romantic,
cu stil
şi multă demnitate.
Tu, tu ai ce vreau eu
Dar zici că el e-un simplu amic
O, iubito...
A răscolit-o, n-am ce zice !
Nu înţeleg. A funcţionat de fiecare dată.
Chiar şi cu nevastă-mea.
Stai aşa ! Eşti însurat ?
Ştiu ! Ţineţi-mi isonul.
Dacă îmi vrei corpul şi crezi că sunt sexy
Mami vamos, să îmi spui
Foarte romantic, Pepe.
N-am altceva.
Bine, e rândul meu !
Unu, doi, tres, cuatro !
Fata aia nu e de nasul tău, frate.
Hai să mâncăm !
Să cânţi mereu din suflet Maria
Te iubesc prea mult
Ca să trăiesc fără dragostea ta
Te iubesc prea mult
Cerul mi-e martor
Când spun aşa ceva
Simt că trăiesc
Când acest cântec glăsuiesc
Iubirea-i nemărginită şi e a noastră
Căci te iubesc prea mult
După atingerea ta tânjesc
Noapte de noapte numele ţi-l şoptesc
Te iubesc prea mult
Există un singur sentiment Şi ştiu că e cel bun
Simt că trăiesc
Când acest cântec glăsuiesc
Iubirea-i nemărginită şi e a noastră Căci te iubesc prea mult
Cerul îţi ştie numele Îndelung m-am rugat
Să te fac să vii lângă mine
Fără tine, îmi lipseşte ceva
Mă voi lupta ca să fii a mea
Te iubesc prea mult
Cerul mi-e martor şi asta-i ştiut
Eşti în sufletul meu
Şi după inima ta tânjesc mereu
Iubirea-i nemărginită
Şi e a mea Căci te iubesc
Iubirea-i nemărginită şi e a ta Căci te iubesc
Iubirea-i nemărginită şi e a noastră
Dacă mă iubeşti şi tu la fel
Credeai că o să fie aşa de uşor ?
Aşa mă gândeam.
Manolo !
Stai că vin !
Ioachin.
- Ce faci ? - Maria,
te căsătoreşti cu mine ?
Da.
Nu-ţi face griji, tatăl tău şi-a dat consimţământul.
Şi-a dat... Ce ?
Cine altcineva ne poate apăra de Chakal ?
Ce-am pierdut ?
Stai puţin !
Te-a cerut şi el de soţie ?
Nu.
Voiai s-o faci ?
Poftim ?
Eu am cerut-o prima, aşa că du-te şi luptă-te cu un taur.
Vă purtaţi ca nişte proşti !
Şi eu ?
Ce puternic eşti, Ioachin !
Mulţumesc, mă antrenez mult.
Ţin mult la tine, ştii bine.
Dar cum s-o protejezi pe Maria,
când nu poţi nici măcar să omori un taur ?
A fost bună, Ioachin !
Da ? Ei bine, nici tu n-o să ajungi un erou la fel de mare ca tatăl tău !
Puteai să te abţii de la asta.
Ia-ţi degetul din faţa mea !
- Nu-mi arăta mie cu degetul ! - Sunt cel mai bun arătător cu degetul !
E o prostie, te porţi copilăreşte.
Ioachin !
Hai să te văd, frate !
Manolo !
Ce e ?
- Voiai un banjo ? - Uitaţi-vă la el !
Are chitara. Ce-o să faci ?
La música ! Ce frică mi-e !
O să te învăţ eu să te porţi frumos !
Ioachin !
V-am zis că am luat lecţii de scrimă ?
Bine. O să-i punem capăt mai târziu.
Oriunde şi oricând.
Chiar aşa, băieţi ?
Nu !
Nu pleca, Ioachin !
Dacă vin acei bandidos ?
Au venit !
Şi Ioachin a plecat !
Suntem pierduţi
Tremuraţi de frică în faţa puterii armatei lui Chakal !
Femei şi copii, duceţi-vă în biserică !
Bărbaţi, noi o să-i atragem pe bandiţii lui Chakal departe de aici !
Cine e cu mine ?
Nu e bine.
Ascultaţi-mă, laşilor !
Astea sunt cererile lui Chakal !
"Daţi-ne puii,
"banii,
"şunca,
"borcanele,
"ceara pentru mustaţă."
Aici scrie "jurii", dar cred că vrea să zică "bijuterii".
Da, bijuterii.
Mă rog, dacă ne daţi ce v-am cerut,
poate că n-o să dăm foc
oraşului.
Vreţi oraşul ? Va trebui să treceţi peste mine !
Hei, urâtule !
De ce nu te lupţi cu un bărbat adevărat ?
Cu o mustaţă formidabilă !
Ioachin !
Slavă cerului că ai venit !
Ţine asta !
Şi asta. Şi asta.
Dacă sunt prea grele, dă-i-le Mariei.
Mă numesc Ioachin, fiul căpitanului Mondragon !
În seara asta, oraşul San Angel
va fi sub protecţia mea.
Pregătiţi-vă de bătaie !
Pe el, Plomo !
Ioachin !
Cine mai vrea ?
Pe el !
Bună, fătuco !
Prostuţule !
Gata, nu doare deloc.
Frumosul erou !
Are Medalia Vieţii Eterne !
Ioachin !
Retragerea !
Şi să nu vă mai întoarceţi !
Da ! Luaţi-o la sănătoasa !
A fost incredibil !
Da, chiar eşti un erou.
Poate că acum
putem continua conversaţia, senorita Posada.
Te rog, Maria, fă-o pentru oraş.
Fără Ioachin,
suntem la cheremul lui Chakal.
De ce nu-mi mai povesteşti despre medalii ?
Pe asta am primit-o în timp ce ajutam la naşterea unui copil cu o mână
şi mă luptam cu un urs, cu cealaltă mână. Nicio scofală.
Normal c-o să se mărite cu Ioachin.
N-aţi văzut ce mustaţă are ?
Eşti nebună ?
Maria o face pentru binele oraşului.
- Pune datoria înaintea sentimentelor. - Da.
Viaţa poate fi dură pentru muritori.
Ai dat-o în bară şi în arenă, şi în afara acesteia.
Întreaga familie Sanchez ar fi
foarte dezamăgită de tine.
Nu spune asta, te rog.
Ascultă ! O iubeşti pe Maria ?
Atunci luptă pentru ea ca un bărbat !
E prea târziu. A cerut-o Ioachin de soţie.
- Ăla da, bărbat ! - Taci, Carlos !
Manolo,
dacă Maria nu i-a zis da lui Ioachin
înseamnă nu.
Ce-o să faci, fiule ?
După ce îi furase medalia fermecată lui Xibalba în luptă,
Chakal devenise regele bandiţilor.
Dar, când Xibalba i-a luat-o înapoi, s-a ales praful de Chakal.
Am găsit medalia ! Medalia Vieţii Eterne !
E în oraşul San Angel.
- Eşti sigur ? - Jur ! Jur !
O poartă un erou frumos, ca să apere oraşul !
Arăta exact aşa.
Adună-mi oamenii !
Pornim călare spre San Angel.
Te-ai întors la mine, medalie.
Asta după ce am salvat orfanii dintr-un incendiu,
apoi m-am dus să le salvez pătuţurile şi jucăriile.
Am salvat un căţeluş care avea o ţeapă în lăbuţă.
Medalia asta am primit-o pentru că am multe medalii.
Am ajuns.
Îţi mulţumesc pentru acest discurs informativ despre tine.
Ţi-am adus ceva, Maria.
Ce drăguţ din partea...
Pentru Maria, cu dragoste: Ioachin
Mamă !
N-am cuvinte.
Ştiu. Mi se întâmplă des.
Noapte bună, Ioachin !
Stai, Maria !
Ce e ?
Boneta mea.
Ai păstrat-o atâta timp ?
M-a ajutat să rezist.
Apropo de cererea în căsătorie, o să te gândeşti măcar ?
Noapte bună, Ioachin !
Da ! Da, da !
Ioachin, eşti grozav !
Da !
Vino la pod în zori !
Nu pot. Nu mă lasă tata.
Te rog, Maria. Te implor.
Dacă se întâlnesc singuri,
pierd rămăşagul.
Rezolvă-mi tu problema, jupâne.
Manolo.
Oamenii înţelepţi spun
că doar proştii se-aprind repede
Dar eu nu mă pot abţine
să mă îndrăgostesc de tine
Dar eu nu mă pot abţine
să mă îndrăgostesc
de tine
Uite ce voiam să-ţi arăt !
Ce frumos e !
Ceea ce simţi acum
e ceea ce simt eu de câte ori sunt cu tine.
N-am un inel să-ţi ofer.
Nu-ţi pot oferi decât dragostea mea.
Vai, Manolo !
Nu sunt eroul oraşului, Maria,
dar jur pe sufletul meu
că nu voi înceta niciodată să te iubesc.
Iar eu nu voi înceta să îl iubesc pe cel
care cântă din suflet.
- Un şarpe ! - Nu !
Maria !
Nu.
Ajutor !
Ce-ai făcut, Manolo ?
Era un şarpe şi...
A murit.
De ce n-ai apărat-o ?
Maria !
Vai, nu ! Nu !
E numai vina ta ! Pleacă !
Să mă ferească sfântul dacă nu...
Fetiţa mea.
Ce ai făcut, băiete ?
Ce ai făcut ?
Ar fi trebuit să fiu eu în locul ei.
Da, aşa ar fi trebuit.
Nu !
A murit Maria ?
Nu se poate !
Ce poveste e asta ? Suntem copii !
Cerul vărsa lacrimi de ploaie,
în timp ce Manolo se întorcea să-şi ia chitara.
N-o s-o mai văd niciodată.
Eşti sigur ?
Vrei s-o mai vezi pe Maria ?
Din tot sufletul.
Gândeşte-te bine la ce spui,
băiete.
Să cânţi mereu din suflet Maria
Din tot sufletul.
S-a făcut.
Maria...
Nu !
Şi Manolo ?
Ce au mexicanii cu moartea ?
Dar nu se poate termina aşa !
Nu, copilă dragă, nu s-a terminat.
Bun venit
în Tărâmul celor Pomeniţi !
Am reuşit.
Ca să vezi, tocmai de Ziua Morţilor.
Unde e...
La început, o să te simţi puţin ameţit.
Nu încerca să le afli pe toate dintr-odată.
Hai să începem cu numele.
Maria Posada !
Serios ?
Ce nume aiurite pun şi părinţii ăştia !
Nu e nicio Maria Posada pe listă.
Nu, nu.
O caut pe Maria Posada.
Eu mă numesc Manolo Sanchez.
Un alt Sanchez ?
Mamă, familia asta creşte întruna.
Familia mea ! O să mă ajute s-o găsesc pe Maria.
Mă poţi duce la ei ?
Nimic nu-mi doresc mai mult decât să reunesc un cuplu tânăr.
Ţine-te bine !
Eu mi-am aşteptat mulţi ani
preaiubitul iepuraş.
Bună, iubire !
Prea curând ! Pleacă !
Tărâmul celor Pomeniţi era trepidant şi vesel !
Semăna cu tărâmul de deasupra,
numai că era mai plin de culoare,
mai frumos şi mai festiv !
Iar în Ziua Morţilor
forfotea de petreceri nesfârşite şi de parade spectaculoase.
Familia ta e acolo.
Du-te şi tu !
Da !
Un alt toreador Sanchez.
Eşti
incredibilul Carmelo Sanchez !
Da ! Eram celebru
pentru că mă luptam fără capă cu taurii !
Capele sunt pentru laşi !
Mă poţi ajuta s-o găsesc pe Maria Posada ?
Te poate ajuta Catrina. Îi ajută pe toţi. Stai aşa !
Marele Jorge Sanchez !
La ordinele tale !
Eram celebru pentru că mă luptam cu taurii
doar cu un braţ şi cu un picior.
Braţele şi picioarele sunt pentru laşi !
Tu eşti Manolo, cel care cântă la chitară.
Da, eu sunt.
Când eram mai tânăr, visam să cânt la operă.
Da ?
Dar, după cum ştii...
Muzica nu e o meserie demnă de un toreador Sanchez.
Aceeaşi poveste.
Ne-au distrus visele. Să mori de râs.
- E nou. - Îmi aminteşte de mine.
Dar mai puţin frumos.
Normal !
Eşti Luis "El Super Macho" Sanchez !
Eram celebru
pentru că mă luptam cu trei tauri odată !
Unul singur e pentru laşi !
Bunicule ! Sunt eu, Manolo.
Manolo ? Cât mă bucur să te văd !
De ce faci de râs numele familiei cântând la chitară ?
N-ai putut să omori un taur ?
Păreai un clovn.
Iartă-mă, vere Chucho.
Bine ai venit acasă, mijo.
Mama ta va fi fericită să te vadă.
Mamă ?
Manolo.
Mamă !
Manolo !
Ce dor mi-a fost de tine !
Ay, mijo, am avut un gol în suflet.
Te-am aşteptat multă vreme.
Dar nu destul de multă !
Ce cauţi aici ?
Am venit ca să mă reîntâlnesc cu iubirea vieţii mele.
O să-ţi placă Maria, mamă.
Sunt convinsă.
Manolo, ce mult semeni cu tatăl tău !
Te-ai făcut frumuşel.
Şi am devenit toreador, aşa cum ţi-ai dorit.
Eu ? Eşti nebun ?
N-ai învăţat nimic din trecutul familiei tale ?
Cum ? Dar tata a zis...
Carlos...
Stai să vină el aici, jos !
Vino, mijo !
Vi-l prezint pe fiul meu, Manolo !
Ele sunt verişoarele tale "Adelitas". Au luptat la Revoluţie.
Şi am câştigat.
Nu-mi spune !
Bună, primo !
Să fiu cu toată familia Sanchez
şi cu tine, mamă,
e incredibil.
Acela e castelul Catrinei.
Nu-l văd.
Sălbatic.
Hai ! Te va ajuta ea să-mi găseşti nora.
Ce drăguţ e !
Ăsta da, castel !
Am fost mereu preferaţii ei.
Ştii că toreadorii flirtează cu moartea.
De aia aţi ajuns atât de mulţi aici.
Catrina dă o petrecere mare de Ziua Morţilor pentru toată lumea !
Sălbatic.
Întreab-o, mijo.
Doamna mea, mă poţi ajuta s-o găsesc pe Maria Posada ?
Nu te poate ajuta nimeni, toreadorule.
Tărâmul celor Pomeniţi are un nou conducător !
Cine ? Mititelul de mine.
Iar tu ?
Catrina nu ţi-ar da niciodată terenul ei.
A pierdut un pariu.
A, în cazul ăsta...
Acest tărâm este, în sfârşit, al meu !
Şi numai datorită ţie, Manolo.
Poftim ?
Catrina a pariat că Maria se va căsători cu tine.
Eu am pariat că Maria se va căsători cu Ioachin.
Având în vedere că tu nu mai eşti prin preajmă...
Maria se va căsători cu Ioachin doar pentru a-şi proteja oraşul îndrăgit.
Deci am câştigat.
Dar Maria a murit.
Am văzut-o.
Nu !
Ba da !
Mijo, ce e ?
O muşcătură de şarpe a făcut-o doar să leşine.
Campionul meu a trezit-o uşor
pe frumoasa adormită.
Vai de mine ! E un miracol !
Mulţumim
Sunt...
În viaţă.
Noroc !
O muşcătură ? Şarpele tău !
Pe mine m-a muşcat de două ori !
Ai trişat !
O să plăteşti pentru asta !
De când sunt, nimeni, din niciun regat,
n-a îndrăznit să-mi vorbească aşa
fără să dispară de pe faţa pământului.
Aşadar, te întreb,
mă ameninţi, băiete ?
O să-i spun tot Catrinei.
Şi apoi lămurim noi doi lucrurile !
N-ai cum să ajungi în noul ei regat.
Crede-mă că am putrezit acolo milenii de-a rândul.
Vă rog să mă scuzaţi. Trebuie să organizez o nuntă.
Ce s-a întâmplat ?
Stai ! Unde e Manolo ?
Îmi pare rău, Maria.
Manolo...
Manolo s-a dus.
Nu, nu se poate.
Îmi pare rău, draga mea.
Maria, ne pare rău tuturor că Manolo nu mai e printre noi,
dar Ioachin ţi-a salvat viaţa.
Înţelegi ? Te va proteja întotdeauna.
Nu cred că e momentul potrivit.
Te rog, fă-o de dragul celorlalţi, mija.
Fă-l să rămână.
Rămâi în San Angel dacă mă căsătoresc cu tine ?
Da, dar nu trebuie...
Accept cererea în căsătorie a lui Ioachin.
A, iubirea tinerilor...
Trebuie s-o găsesc pe Catrina ! Vă rog.
Ajutaţi-mă, vă rog !
Mijo, rămâi aici cu noi.
Fără griji.
Petreceri colosale în fiecare zi.
Cu toată familia Sanchez.
Şi churros cât poţi să-mbuci.
Vă mulţumesc, dar nu pot.
Trebuie să fiu cu Maria.
E tot ceea ce mi-am dorit.
Cum se va mai întoarce Manolo ?
E izolat acolo pe vecie !
Şi Maria o să se mărit cu Ioachin !
Mă lăsaţi să continui ?
Un lucru era sigur:
Manolo avea nevoie de ajutorul familiei.
În cazul în care Catrina e unde a putrezit Xibalba...
Înseamnă că e în Tărâmul celor Uitaţi.
- Nu, nu. - Taci !
Manolo, există o singură cale de a ajunge la Tărâmul celor Uitaţi.
Prin Peştera Sufletelor
Dacă te duci acolo, eşti sortit pieirii !
Păi,
e o zi bună ca să pieri.
E un adevărat Sanchez !
Un Sanchez !
E imposibil !
Baftă, micuţule Sanchez !
Celebra Peşteră a Sufletelor
se zvonea că se află la marginea Tărâmului celor Pomeniţi.
Au încercat mulţi să ajungă la ea, dar nu s-a mai întors niciunul.
Nu într-o singură bucată.
Caramba, suferi doar uitându-te la ea.
Nu putea să fie Liftul Sufletelor ?
Mă omoară artrita asta !
Mai avem mult ?
Am reuşit, mijo.
Hai ! Ce mai aşteptaţi ?
Nu eşti vrednic să intri !
Hei ! Nu mai am artrită !
Bunicule !
Mamă !
Manolo !
Intră în labirint
şi câştigă-ţi dreptul la judecată.
Nu-l văd ! Ridică-mă !
Îl văd !
Unde s-a dus ?
Ce e ? Ce se întâmplă ?
Nu-i nimic, draga mea. N-a păţit nimic.
Salvează-te !
Ce frumos a fost !
Ţi-ai câştigat
dreptul de a fi judecat.
Dar te avertizez.
Niciun muritor n-a trecut dincolo.
Pentru Maria.
Manolo !
Manolo Sanchez,
inima ta e pură şi neînfricată.
Tu şi ai tăi puteţi intra.
Să nu mai faci aşa ceva !
Asta e Peştera Sufletelor ?
Bunicule ! Poartă-te cum se cuvine.
A
fost
bestial, omule !
Bolovanii uriaşi se rostogoleau
bum, bum, bum ! Iar tu făceai...
Apoi a venit Gardianul Peşterii şi a zis:
"O să te judec cu sabia asta uriaşă."
Scuzaţi-mă, d-le !
Şi după aia...
Ai trecut.
Trebuie s-o găsesc pe Catrina.
Catrina ?
Îmi pare rău, nu mai e aici, Manolo.
Stai puţin ! Mă cunoşti ?
Da, frate. Îi cunoaştem pe toţi.
Îi ştim pe Luis, pe Carmen, băltoaca.
Ce mai faci, băltoacă ?
Bună, băltoacă !
E scris totul în Cartea Vieţii.
Permiteţi-mi să mă port cum se cade.
Veniţi !
Manolo şi familia lui erau primii care vedeau cascadele fermecate
care uneau toate regatele.
Bine aţi venit în Peştera Sufletelor !
Mamă, ce peşteră !
Vedeţi lumânările astea ?
Fiecare reprezintă o viaţă.
Iar eu sunt umilul, dar deosebit de frumosul
Călăuzitor !
Nu înţeleg.
Staţi ! N-am făcut nimic. Trebuie să fac o chestie.
Fiţi atenţi !
Mamă !
Uimitor, nu ?
Asta e munca noastră !
Cu asta ne ocupăm !
Uitaţi ! Oraşul vostru e în grupul acela.
Aia e Maria.
Lângă ea, e Manolo.
O lumânare licăre vie, cealaltă
kaput.
Vedeţi voi,
atâta timp cât cineva îşi aduce aminte de voi,
trăiţi în Tărâmul celor Pomeniţi.
- Santa Gordita ! - Ce e ?
Chakal e în marş spre oraşul vostru.
Se apropie sfârşitul celor de acolo.
Şi nu va mai rămâne nimeni care să-şi amintească de voi.
Vom fi uitaţi cu toţii.
Te rog, Călăuzitorule.
Ajută-mă să mă întorc.
Nu pot, Manolo.
Santa Chihuahua !
Bine, bine.
În Cartea Vieţii e povestea tuturor.
Dar paginile cu viaţa lui Manolo
sunt goale !
N-ai trăit povestea care ţi-a fost scrisă.
Îţi scrii propria poveste !
E de bine ?
Înseamnă că mă ajuţi s-o găsesc pe Catrina ?
N-ar trebui să mă amestec, dar o să încalc puţin regulile.
Puţin de tot.
Doar e Ziua Morţilor !
Nu-i aşa, carte ?
Hai s-o facem !
Vă duc la Catrina.
- Mă duc singur. - Singur ?
- Stai puţin ! - Bine.
Şi eu mă duc singur...
Pot să zic şi eu ceva ?
... chiar lângă tine.
- De fapt... - Ar trebui să plecăm.
"Să plecăm ?" Nu ! E prea periculos pentru o femeie !
- Nu ne retragem ! - Stai !
Nu capitulăm !
Am încercat să-i previn.
Regret pe loc această hotărâre !
Eşti sigur că e aici ?
Voi, ăştia din familia Sanchez, uitaţi-vă înainte să săriţi într-o cascadă fermecată.
Dacă săreaţi în cea greşită ?
Puteaţi să ajungeţi în Tijuana.
Eu cred că acolo am murit.
Bun venit în Tărâmul celor Uitaţi.
Trist, nu ?
Biete făpturi !
Aşa o să ajungem şi noi dacă nu ne grăbim.
Hai !
Acela e castelul lui Xibalba.
Catrina !
Trebuie să vorbesc cu tine, doamna mea !
Manolo ?
Cum ai ajuns aici ?
Am avut ajutoare.
Bună !
Călăuzitorul. Carmen !
Şi capul lui Luis ?
Minunat, mi-a revenit artrita.
Ştiu despre rămăşag.
Xibalba a trişat.
- Ce-a făcut ? - Da !
Cu un şarpe cu două capete !
Ar fi cazul să vă acoperiţi urechile.
Xibalba !
Da, draga mea ?
Corcitură de măgar lepros ce eşti !
Ai trişat !
Din nou !
N-am făcut nimic.
A, asta !
Îşi face singur de cap. Adică îşi fac de cap...
- E de neiertat ! - Termină !
N-am trimis şarpele Mariei şi nu i-am dat nicio medalie lui Ioachin !
Ce medalie ?
Cea pe care nu i-am dat-o.
Niciodată. În veci. Nicicând.
Cine e Ioachin ăsta ?
I-ai dat lui Ioachin Medalia Vieţii Eterne ?
Da.
"Medalia Vieţii Eterne ?"
Cine poartă acea medalie nu moare şi nu e rănit.
Mă ridici, te rog ?
Mulţumesc.
Pot să-l plesnesc şi eu ?
Fiul meu nu merita asta.
Trebuie să mă întorc.
Aşa e cinstit.
Te rog, Balby.
"Balby ?"
Nu. Niciodată.
- Ba o s-o faci ! - Nu.
Dacă punem rămăşag ?
- Rămăşag ? - Dacă voi câştiga eu,
îmi dai viaţa înapoi.
Nu ai nimic care să mă intereseze.
Dar am eu.
Dacă vei câştiga, Xibalba, poţi conduce ambele regate.
Spune tu pe ce punem rămăşag, şi eu te voi înfrânge.
Ce e ? Ţi-e frică să nu pierzi ?
Ce faci, puştiule ?
Batem palma ?
Batem palma.
Spune-mi, băiete, ce te ţine treaz noaptea ?
Ce te roade pe dinăuntru ?
Hai, spune, care e frica ta cea mai mare ?
Ştiu.
Manolo Sanchez !
Va trebui să înfrângi toţi taurii
pe care i-a ucis familia Sanchez de-a lungul secolelor !
Dar sunt mii de tauri !
Pe
toţi
odată !
Dacă treci de această probă,
o să trăieşti din nou.
Dacă dai greş, o să fii uitat.
Pe veci.
E imposibil. N-o poate face !
Poţi s-o faci !
Aţi păţit ceva ?
Vine Chakal ! Cu toată armata după el !
Duceţi-vă să-l avertizaţi pe generalul Posada.
Eu trag de timp.
Cine vine primul ?
Urăsc
toreadorii.
Atunci, vino să ţi-o iei !
Manolo !
Fugi de acolo !
Ce se întâmplă ?
- Carlos ! - Carmen !
Manolo ! A venit şi tatăl tău !
Tată ?
Chakal şi oamenii săi sunt la porţile oraşului.
Frate, trebuie luaţi taurii de coarne !
Maria Posada,
îl iei de soţ pe Ioachin ?
Da.
Pentru San Angelo.
Şi tu, Ioachin,
o iei pe Maria de soţie ?
Păi...
A venit Chakal !
Medalia mea. E pe celălalt costum.
Trebuie să plec.
Dar numai Ioachin poate să-l înfrângă pe Chakal.
Putem să ne luptăm cu toţii, tată.
Ridică-te şi luptă-te ca un Sanchez !
Mamă ? Ce cauţi aici ?
Colesterolul.
Oameni buni !
Ascultaţi-mă !
Ştiu că vă temeţi, dar uitaţi-vă în jur.
- Ştiţi ce văd eu ? - Nu.
Văd oameni mândri, gata să se lupte pentru oraşul lor drag.
Şi văd că în fiecare dintre voi zace o forţă ce nu poate fi măsurată.
Da,
chiar şi în tine, Pepe.
Această Zi a Morţilor nu va fi uitată niciodată !
O să-i arătăm lui Chakal
că s-a pus cu cine nu trebuie.
San Angel,
jur pe strămoşii noştri că oraşul nu va cădea !
Nu azi.
Medalia !
Şi niciodată !
Cine e alături de mine ?
Eşti fiul pe care nu l-am avut !
Dar mult mai drăguţ.
Hei, Chakal ! De ce nu te iei de cineva pe măsura ta ?
Pentru că nu mai e nimeni aşa de mare.
Unde ai fost ?
Slavă cerului că ai...
Hei, soldat !
Dă-mi medalia !
Imediat !
Toată tărăşenia asta pentru o medalie tâmpită ?
Glumeşti ?
Nu acum, Maria. Intră în scenă Ioachin.
Ioachin !
Amice, hai să ne înţelegem.
Ioachin !
Ioachin ?
Bestia şi-a pierdut cunoştinţa !
A venit momentul să-i pună capăt.
Da !
Termină-l ! Termină-l !
Ce face ?
Să cânţi mereu din suflet Maria
Toro, sunt umilit
În noaptea asta, am înţeles
Sângele tău regal n-ar fi trebuit Să înroşească acest nisip
Ai suferit mari nedreptăţi Şi mii de tauri înaintea ta
Iertare îţi cer
Deşi ar fi trebuit s-o fac demult
Iartă-mă
Toro, iartă-mă
Ascultă-mi cântecul
Ştii că adevăr grăiesc
Deşi să ne luptăm am fost crescuţi
Cu inima ta blândă acum să mă asculţi
Şi dacă poţi ierta
Iubirea va triumfa
Şi dacă poţi ierta
Iubirea va triumfa
Şi dacă poţi ierta
Iubirea
Iubirea va triumfa
- A reuşit ! - Da.
Da, recunosc că a reuşit.
Dar cum a făcut ?
E un Sanchez.
Xibalba se înşelase.
Manolo nu se temea de coride.
Ţi-am zis că un Sanchez nu-şi cere niciodată scuze.
Tată, eu...
Dar tu ai schimbat situaţia.
Ar fi trebuit să fiu un tată mai bun.
Îmi pare foarte rău.
Nu.
Voiai ce era mai bine pentru mine.
Sunt foarte mândru de tine, fiule.
Te iubesc, tată.
În acel moment, Manolo învinsese cea mai mare teamă a sa,
aceea de a fi el însuşi.
Potrivit legilor străvechi,
îţi dăm viaţă.
Ai grijă, mijo.
Te rog, Chakal,
nu le face rău.
Da.
Da !
Medalia e a mea !
Ce ?
Manolo ?
Ţine-mi asta, amigo.
Mi-a zis tata că urăşti toreadorii.
Urăsc pe toată lumea.
Da, frăţică.
Bine, hai s-o facem !
Tu şi care armată ?
E Ziua Morţilor, Manolo.
Şi, de ziua noastră, avem o anumită...
Libertate de mişcare.
Succes !
Mulţumesc !
Nu ne retragem !
Nu capitulăm !
Acum o s-o facă.
Ar trebui să-l aducem în trupă.
Acum e rândul vostru !
Şi eu ştiu să cânt !
Zic: "Cred că arăţi bine. Ai păr frumos."
Iar el: "Şi tu ai păr frumos."
Ţi-ai pus ghetele mele ?
Mie îmi stau mai bine.
Vino încoace, iubiţel !
Medalia !
Mulţumesc
Ţineţi-mă !
Chakal !
Am găsit medalia !
CAMARAZI.
DEZLĂNŢUIŢI-VĂ !
?????
Gata cu joaca !
Mă descurc eu cu el.
Nu, nu ! Eu mă descurc cu el.
V-am zis că am făcut şi kung fu ?
- Ajunge ! - Atenţie !
Dă-mi drumul !
Aduceţi-mi medalia sau femeia voastră a încurcat-o !
Tipic pentru bărbaţi !
Du-te să găseşti medalia.
Dar Maria...
Găseşte medalia.
Mă ocup eu.
Bine. Ioachin !
Te salvez eu, micuţule Sanchez !
Noroc, Manolo !
Cotonogeşte-l, nepoate !
Unde crezi că te duci ?
Trebuie să ajung sus !
Am avut dreptate !
Ai devenit cel mai mare Sanchez care a existat vreodată !
Îmi acorzi acest dans, senorita ?
Credeam că n-o să mă mai întrebi.
Binişor, guitarrista.
Acum e rândul tău !
Atenţie, surori !
Salvaţi-vă !
Bună, Maria !
Bună !
Iau tot oraşul după mine !
Nu mai vreau să trăiesc în umbra ta, tată.
Nu ne retragem !
Nu capitulăm !
- Manolo, coloana ! - Mă ocup eu.
Nu !
Hei !
Continuă să te lupţi pentru ce e drept.
Ce-ai spus ?
Manolo !
Adios, frate !
Ce face ?
Nu mă uita.
Nu !
Chakal a fost învins !
Retragerea !
Manolo ?
Sunt eu, mi amor.
Cum ai supravieţuit ?
Nu vă uitaţi la mine.
Ioachin.
Mi-ai dat medalia.
Voiai să te sacrifici
pentru mine.
M-am gândit că a venit timpul
să devin un adevărat erou. Ca tine, Manolo.
Eşti teafăr ?
N-am văzut niciodată aşa de clar.
A venit momentul să trăiască alţii în umbra noastră.
Şi să ne scriem singuri poveştile.
Ioachin a învăţat că, pentru a fi un erou adevărat...
Trebuie să fii altruist.
Mai avem ceva de făcut,
fiule.
Îl iei pe Manolo de soţ ?
Da.
Prin puterea cu care am fost învestiţi de Cartea Vieţii...
Vă declarăm soţ şi soţie.
Poţi săruta...
Mirele ?
O să fie o Sanchez de pomină !
Azi a fost o zi bună
a morţilor.
Ei bine,
cred că ai câştigat rămăşagul, mi amor.
Şi inima mea, încă o dată.
Balby.
Îmi pare nespus de rău, iubito.
Meriţi pe cineva mai bun. Acum am înţeles.
O să mă ierţi vreodată ?
Da.
Soţule, ce zici de un cântec ?
Cum doreşti, d-nă Sanchez.
Voi fi alături de tine
şi când ne vom prăbuşi
Voi fi stânca de care să te ţii şi care te va ajuta să te ridici
ca să rămâi mereu în picioare
Şi nu te voi lăsa să te prăbuşeşti
Nu te voi lăsa
să pleci
Oriunde ai fi Oriunde ai fi
Voi fi şi eu
Oriunde ai fi Oriunde ai fi
Voi fi şi eu
Sfâşie aceste inimi uriaşe Ce bat în trupul nostru
Hai să ne jurăm unul altuia O nesfârşită
dragoste
Şi nu te voi lăsa să te prăbuşeşti
Nu te voi lăsa să te prăbuşeşti
Nu te voi lăsa să pleci
Oriunde ai fi Oriunde ai fi
Voi fi şi eu
Oriunde ai fi
Voi fi şi eu
Oriunde ai fi Oriunde ai fi
Voi fi şi eu
Lumea continuă să se învârtă,
poveştile sunt depănate în continuare,
oamenii vin şi pleacă,
dar nu sunt uitaţi niciodată.
Şi singurul adevăr pe care îl ştim s-a dovedit încă o dată întemeiat:
iubirea, iubirea adevărată,
iubirea cu adevărat bună
nu moare niciodată.
Caramba, mă face să plâng de fiecare dată.
Gata, copii, e ora închiderii.
Vă aşteaptă autobuzul.
Adios, drăguţă doamnă !
Adios, Sasha !
Catrina ?
Catrina !
Continui să mă uimeşti,
mi amor. Câtă pasiune !
Oricine poate să moară.
Dar aceşti copii vor avea curajul să trăiască.
Pun rămăşag că ai dreptate, iubirea mea.
Hei, scrieţi-vă singuri povestea !
Traducere şi adaptare Aurelia Costache, Deluxe